# עוד חוזר הניגון
אז איפה אנחנו בפסח? לו רק יכולנו לענות על השאלה הזו. חלקנו יזכו, אולי, לערוך סדר כהלכתו בחיק המשפחה. אחרים יצטופפו אל שולחן החג בממ״ד או במקלט השכונתי. ויש גם מי שיסתפקו בחג אלטרנטיבי. יש לנו תחושה משונה שהשנה, כאשר נקרא בהגדה, אנחנו עשויים לחוש רגשי הזדהות לא צפוים דווקא עם המצרים. הרי גם עלינו הנחיתו מכות (עשר? יותר מעשר? מישהו סופר?), גם מזג האוויר שלנו קצת יצא משליטה בזמן האחרון, וגם עלינו נופלים אי אילו דברים משונים מהשמיים. בנושא זה, אנחנו ממליצים לקרוא את ״שירי מכות מצרים״ של נתן אלתרמן, שראה אור ב־1944 ונכתב בעיצומה של מלחמת העולם השנייה. ומלחמות, כידוע, תמיד מחזירות אותנו למלחמות קודמות. מלבד תיאורים פיוטיים של מכות מצרים עצמן, השיר כולל גם דיאלוגים בין אב ובנו, תושבי העיר המצרית נא אמון. כך תופס אלתרמן את שני הקצוות ההופכיים של אותו סיפור הגדה: הגדוּלה האפית מחד, והטרגדיה הקטנה, המשפחתית, מאידך.

רצינו להזכיר לכם שיש לנו מבצע מיוחד לחג:​20% הנחה על כל המלאי באתר ובחנות. מה שכולל כמובן את האוסף היפה של הגדות לפסח ושל פרינטים ממוסגרים, בהם גם דפי הגדה עם איורים של ארתור שיק. כמו תמיד, אנחנו עושים משלוחים לכל הארץ, כך שאפשר גם לשלוח מתנה ליקיריכם. שיהיה, בכל זאת, למרות הכול, חג שמח!
< לרכישה

# ממעמקים
תמונה: חנן אסור
שוב התרעה, שוב אזעקה, ושוב – יורדים במדרגות, מטה, מטה, עמוק מתחת לפני הקרקע, היכן שבטוח, היכן שמוגן. השהייה הארוכה במקלטים, בתחנות רכבת תחתית ובחניונים תת־קרקעיים, גרמה לנו להרהר לא מעט: מה בעצם מתרחש שם מתחת לפני האדמה. אם נרד קצת יותר עמוק, קצת יותר פנימה, האם נמצא אנשי חפרפרות עיוורים בתעלות הביוב? נטייל ברשת של בונקרים אטומיים? נגלה שהעולם בעצם שטוח ושמרכז כדור הארץ הוא בסך הכול קונספירציה? קונספציה? אולי. ואולי אפשר לקרוא על האופן שבו אחדים מהסופרים הגדולים ביותר דמיינו את בטן האדמה, ואת הירידה אליה. למעשה, ישנו ז׳אנר שלם של ספרות ספקולטיבית שעוסק במסעות תת־קרקעיים ובמה שקורה שם למטה, ממש מתחת לרגלינו. המפורסם שבהם הוא ״מסע אל בטן האדמה״ של ז׳ול ורן, שבו פרופסור שמתמחה במינרלים, והאחיין שלו, יוצאים להרפתקה אדירה אל מרכז כדור הארץ. הם יורדים לשם דרך פתחו של הר געש איסלנדי ומגלים חפצים, שלדים, פטריות ואפילו יערות. ב״תופת״, חלקה הראשון של ״הקומדיה האלוהית״ מאת דנטה אליגיירי, מתואר בפירוט מסע הדרגתי דרך תשעת מדורי הגיהינום, המצויים מתחת לאדמה. דנטה, בליווי המשורר הרומי ורגיליוס, מתאר את הדרך החל מהמעגל הראשון, הלימבו, ועד למעגל האחרון, זה של הבוגדים. גם ב״מכונת הזמן״ של ה.ג׳. וולס, המצב מתחת לפני הקרקע אינו בכי טוב. גיבור הספר, מדען שנוסע קדימה בזמן, מגלה גזע של קניבלים, דמויי קוף, שחיים מתחת לאדמה, ויוצאים החוצה רק כדי לצוד אנשים. יש עוד ספרים רבים שיכולים לקחת אותנו למסע תת־קרקעי, ורובם מדמיינים מרחבים מסויטים, משונים, ולכל הפחות אפלים. אנחנו, מצידנו, יכולים להזדהות.

אל תשכחו: כדי להמשיך לקבל את המגזין השבועי שלנו באופן קבוע, יש להירשם לרשימת התפוצה.
< להרשמה למגזין השבועי

# שיר לשבת מתוך הספר ״איש יושב ומביט באגסים הבוערים באמצע הלילה״ מאת ישראל אלירז.
תמונה: חנן אסור
בשבוע שעבר ציינו עשור למותו של אחד המשוררים הפורים והמיוחדים שכתבו בעברית, למרות שמעטים מדי הכירו את כתיבתו. אלירז (2016-1936), שהיה גם מחזאי, סופר ומתרגם, פרסם במהלך חייו הארוכים יותר משלושים ספרי שירה. גם אם אין לכם אפשרות לצלוח את כולם (למעטים יש אפשרות כזו), הרימו ספר אחד שלו, אולי שניים, לא חשוב אילו – כי הכתיבה שלו כנראה יפה לאין ערוך מכל דבר אחר שיצא לכם לקרוא זה זמן רב. לשירים נוספים מאוסף ספרי השירה של האחים גרין בקרו בפייסבוק או באינסטגרם שלנו.

< לתשובות באתר

greenbrothers.co.il | ידידיה פרנקל 39, תל אביב | 03-5238501
לחצו כאן אם אתם רוצים לקבל פחות מיילים - Manage Preferences לחצו כאן אם אתם רוצים להפסיק לקבל מיליים -